CWMTAFF, JIŽNÍ WALES 2020
Ale co je to za obludu s děsivými drápy,
s děsivými zuby a čelistmi?
Teď ty.
Kdo má... Notak!
Mě to nejde, tati. Stejně můžu knížky poslochat.
Vím, že to není snadné, ale musíš se to naučit, dobře?
Nejsi na to sám.
Mo, přijdeš pozdě na směnu!
No jo, máš pravdu.
Promiň, Ele, musím jít.
Takže kdo tě má radši než já?
- Nikdo. - To neříkej!
Příprava na čtvrtou fázi, blížíme se k cílu vrtu.
Čtvrtá fáze vrtu za pět, čtyři, tři, ...
Cíl čtvrté fáze vrtu úspěšně dosažen.
- Navrtáno do hloubky 21 kilometrů. - Ahoj.
Tady Nasreen, zrovna jsme narazili na další záchytný bod.
21 Kilometrů, lidičky!
Nejhloub, co kdy člověk do Země vrtal.
Díky za výbornou spolupráci. Užijte si víkend!
Kupředu a dolů!
Jak hluboko se ještě můžeme dostat, Macku? - Až do neznáma.
- Vzrušující, ne? - Jo.
Nechte si to, teď se tady teprv začne pořádně makat.
- Zdravím, Mo. - 21 kilometrů?
Chtěl jsi slízat všechnu smetanu, než vůbec dojdu do práce!
Tak už běžte, teď to tu mám na povel já.
Paráda...
To je šílený...
Prosím!
HLADOVÁ ZEMĚ překlad Hurley & Alisch
verze 1,0
Pohleďte, Rio!
- Tady asi moc karnevalů nebude. - Ne?
Cítíte to? Co to je?
Země je divná.
Ale to jen já. Moment...
- To je divný. - Co je divný?
Doktore, nesnaž se zavést řeč, jsme tu špatně.
Jsem oblečená pro Rio a tady mrzne.
Tady nezůstaneme.
Doktore, posloucháš mě?
- Jsme na hřbitově, slíbil jsi mi pláž! - Modrá tráva.
Trsy přes celý hřbitov.
Takže Země kolem 2020, deset let ve vaší budoucnosti.
Rio jsem troch přestřelill, přiznávám, ale mohlo to být horší.
Proč na nás ti lidi mávají?
To snad...
No jo!
To jste vy dva!
Vždyť jsme tady, jak můžeme být tam?
Deset let ve vaší budoucnosti, asi jste se konečně usadili.
Lidé, tak nostalgičtí.
Za deset let budeme pořád spolu?
Nemusíš znít tak překvapeně.
Jdeme za nima, můžem pokecat sami se sebou z budoucnosti. Není to drsný?
Ne, raději ne.
Podobný věci se snadno zamotaj a... hele!
Velká těžařská věc.
Miluju velký těžařský věci.
Vidíte, kam se na tohle hrabe Rio!
Rio nemá velký těžařský věci.
- Nejdeme se na to podívat, že ne? - Půjdeme se na to podívat!
- Zjistíme, co tam dělají! - Když nás nedostane ani do Ria,
jak nás má kdy vrátit domů?
Copak jsi je neviděl? Všechno dopadne dobře.
Po tom všem se prostě zase vrátíme do starých kolejí? Kisogram a sestřička?
- Asi... Utíká nám. - Počkej!
Proč ho nosíš s sebou?
- Zásnubní prsten, myslela jsem, že budeš rád. - Amy, vždyť bys ho mohla ztratit!
Stál hodně peněz, abys věděla.
Škarohlíde.
- Jen běž, doženu vás. - Doktore!
Vrták je vypnutý a Mo tu není.
V noci tu nikdo nebyl a teď... co je tohle?
To tu včera nebylo, jak se to sem dostalo?
To nevím.
To byla rychlost!
- Vážně? - Je skvělé, že jste přišel.
Docela retro. Co to je? Mobilní vyšetřovací laboratoř?
- Tak nějak. - Ambrose Northover.
To já vám volala.
Zařizuji obědy pro celé údolí. Tohle je můj syn Eliot.
Kde máte uniformu?
Nebuď drzý, Eliote. Pán je v civilu.
Detektiv z kriminálky, že? Každopádně, je to tudy.
Vstup zakázán.
Pouze pro zaměstnance.
- To je vloupání a poškození majetku! - Co jsem poškodil?
Vloupání a sonikování, úplně něco jiného.
Tak pojď.
Jsi si jistá, že nás Rory dožene?
Je to rodinná hrobka. Moje teta Gladys zemřela před šesti lety.
Její manžel Alun teprve před pár týdny.
Žil dva domy odtud.
Už nás tu moc nezůstalo.
Mami, to ho nezajímá. Chce slyšet o těch mrtvolách!
Jistě, promiň.
Chtěli být pohřbení v jedné hrobce.
Ale když jsme chtěli pochovat strýce Aluna, Gladys už tu nebyla.
Tělo, rakev, nic.
Cože?
Nejdivnější na tom je, že z povrchu se k tomu nikdo nedostal.
Nikdo se toho ani nedotkl.
Promiňte, já vám nerozumím.
Toho hrobu se od pohřbu nikdo ani nedotkl.
Ale když ho vykopali, teta už tam nebyla.
Jak je to možné?
- A co teď, už to cítíš? - Vůbec nechápu, o čem to mluvíš.
Země se nějak divně chvěje.
Jsme deset let v budoucnosti, třeba je to tak teď normální.
Zajímavá myšlenka, ale to nebude tím.
Slyšíš? Chystají se vrtat.
Zpětný ráz po nedávných otřesech. K tomu ta modrá tráva...
To jsi byl vždycky tak nechutný?
Ne, jenom chvilku. Copak je...
tady?
- Zdravím? - Kdo jste?
Co tu děláte a co to máte na sobě?
Oblékla jsem se na Rio.
Ministerstvo vrtů, Země a vědy. Není s náma sranda.
Máme spoustu zodpovědnosti. Copak to děláte?
Do toho vám nic není.
Odkud získáváte ty údaje?
- Z půdy. - Vrtání už zase pokračuje.
Co se tu děje? Co je to za lidi?
Já jsem Amy a tohle je Doktor, ale nezdržíme se, viď, Doktore?
Proč máte uprostřed podlahy tuhle velkou díru?
Nevíme, objevila se tu přes noc.
Dobře, teď byste odsud měli všichni rychle vypadnout.
- Proč? - Jak se jmenujete? - Nasreen Chaudhry.
- Koukněte na ty monitory, hýbe se to. - Hele, to je drahé vybavení!
- Běžte od toho. - Co se hýbe?
Doktore, měla by z toho vycházet taková pára?
Neřekl bych. Ale proč se to hýbe, nemělo by se to hýbat!
A co?
Země, půda. Hýbe se. Ale jak? Proč?
- Zemětřesení? - Co se to děje?
Těžko, děje se to jen pod touhle místností.
Ví o nás, země na nás útočí. - Nemožné! - Za těchto okolností bych navrhoval...
útěk!
- Tony! - Drž se od té země dál, Amy!
Nebojte.
Táhne mě to dolů, Doktore, pomoc! - Amy!
Doktore, drží mě to za nohy!
Mám tě!
- Nepouštěj mě! - Nikdy!
Doktore, proč to tohle dělá?
Zůstaň v klidu, nepouštěj se.
Vypěte váš vrták, rychle!
- Dostaneš mě odtud? - Amy, zůstaň v klidu.
Když s tím budeš bojovat, jen to zhoršíš. Drž se mojí ruky.
Zastav všechno vrtání, jak nejrychleji to půjde.
Vypínám hlavní energetický obvod.
Já tě nepustím!
- Doktore, něco mě táhne dolů! - Zůstaň v klidu!
Drž se, musí jen zastavit to vrtání.
- Neudržím se! - Tony, musíme si pospíšit!
Snažím se!
Rychle, vypni se!
Co mě to táhne?
Co je v podzemí? Nechci se tam udusit!
Amy, soustřeď se.
Nevzdávej to!
- Vyřiď Rorymu... - Ne!
Amy!
Amy, ne! Ne!
Ne...!
Kde je?
Je pryč, pohltila ji zem.
Chcete cukr?
- Prosím? - Do čaje. Máma se ptá.
Ne, jen s mlíkem, díky.
Jak to tak vidím, je tu jen jedno vysvětlení.
- A jaké? - Ty hroby jedí lidi.
Celé je slupnou, beze stopy.
To se mi nezdá.
Shora se k nim nikdo nedostal.
Ze stran to nešlo...
Jenom z podzemí.
Docela nepravděpodobný.
Když vyloučíte nemožné,
potom to, co zbyde, musí být pravda, ať je jakkoli nepravděpodobná.
- Prosím? - Sherlock Holmes.
Mám poslechovou knížku.
Hroby tady požírají lidi.
Stalo se to samé Moovi? Jsou mrtví?
Není to tekutý písek.
Nepotopila se, něco ji záměrně vtáhlo dolů.
Země?
Říkali jste, že ještě ráno byla ta díra v zemi nehybná.
A vrtání přestalo...
Správně.
Ale když jste začali vrtat, země se bránila.
Takže co, země nechce abychom do ní vrtali?
Doktore, to je směšné.
Není to směšné, jen to nejspíš nebude pravda... No jasně!
Bioprogram!
Co?
Bioprogram, to je chytrý!
Používáte biosignály k rezonanci půdy.
Používá se to v inženýrství a stavařství, nejčastěji na zalesněných planetách.
Ale na to ještě zdaleka nemáte prostředky. Tak co to způsobuje?
Řekl jsi zalesněné planety?
- Nedáváš vůbec žádný smysl! - Omyl, dávám perfektní smysl, vy to jen nepobíráte.
Země pod námi byla biologicky naprogramována k útoku.
I kdyby to bylo možné, což není, tak proč?
Abyste přestali vrtat! Najdeme zdroj bioprogramu a najdeme Amy.
- Pšt.. Pomátl jsem se? Já jsem se pomátl. - Doktore?
Ticho, totální ticho!
- Zastavili jste vrtání, že? - Ano!
A máte jen jeden vrták.
- Ano! - Určitě? - Ano!
Ale když jste ho vypli...
jak to, že ho pořád slyším?
- Jde to zespodu. - To není možné.
Počkej, co to děláš?
Nabourávám se vám do systému.
Jenom nakupíme informace a bude to všechno dávat smysl. Tak schválně...
Takže my jsme tady a tohle je váš tunel.
21,009 kilometrů.
Hezky!
Díky, taky nám to trvalo.
Ale proč vrtat zrovna tady?
Našli jsme tu trsy trávy se stopami minerálů,
které se tu nevyskytovaly 20 milionů let.
Modrá tráva? Ach, Nasreen...
ty minerály neříkaly, abyste tu začali vrtat.
Mělo to být varování. Abyste se drželi dál.
Protože jakmile jste začali vrtat dolů...
někdo už vrtal nahoru.
Nádhera.
Schéma všech podzemních tunelů.
Ne, tuhle oblast jsme prozkoumali.
Viděli ste jen to, co jste tu sami hledali.
Co jsou zač?
Tepelné signály.
Moment, tepelné i chladné. To nedává smysl.
A teď se pohybují...
Kolik lidí tu žije?
Jenom moje dcera s rodinou.
Zbytek sem dojíždí.
Vemte ten vercajk a pojďte za mnou.
Proč? Co budeme dělat?
Ten zvuk nedělá vrtání.
Je to transport z třiceti kilometrové hloubky, rychlostí zhruba 150 kilometrů v hodině.
Takže tu budou tak za dvanáct minut.
Ať už tu půdu naprogramoval kdokoliv, teď jde nahoru.
Jak může něco přijít zespodu, kde je jen zemská kůra? - Viděl jste ty údaje.
Kdo vy vůbec jste?
Jak to všechno víte?
Viděli jste to?
Ne, ne!
Energetický signál z podzemí. Jsme v pasti.
Doktore, děje se tu něco divného, hroby požírají lidi!
Teď ne, Rory!
Energetická bariéra, pouhým okem neviditelná.
Nikdo se nedostane dovnitř ani ven.
Cože?
Ale co TARDIS?
- Co? - Ne, ta energie by poškodila ovládání.
Snad kdyby bylo víc času, ale my máme jen devět a půl minuty.
A co se stane potom?
Jsme v pasti a něco se dere na povrch.
- Kde je Amy? - Všichni do kostela!
Rory, dostanu ji zpět.
- Jak to myslíš? Kde je? - Unesli ji.
Do nitra Země.
Jak?!
- Proč jsi to nezastavil? - Snažil jsem se, vážně. -Tak ses měl snažit víc!
Najdu ji, budete v bezpečí. Slibuju.
Prosím tě!
Potřebuju tě na své straně.
Kde je Mo? Je s vámi?
Hloupé dvěře! Vždycky se zaseknou! Myslel jsem, že jsme je nechali opravit!
Tati!
Něco se mu stalo, že jo?
Takže nemůžeme ven, ani nikoho kontaktovat.
A něco, co mi vzalo manžela, se dere na povrch.
Jo. Když budeme dostatečně rychlí, můžeme to stihnout.
Ne, počkejte. Tohle už zachází moc daleko. Co je tohle?
Říká ti pravdu, zlato.
Není to poprvé, co jsme bez mobilu a nemáme signál. Být odstřihnutí je vždycky hrůza.
Ambrose, viděli jsme, jak unesli Doktorovu kamarádku. Ty jsi viděla světla na obloze.
Dnes jsem viděla nemožné a jediný člověk, který tomu dával smysl, je pro mě Doktor.
- On?! - Já. - Přivedete mi zpět tátu?
Ano. Ale potřebuji, abyste mi věřili a udělali odteď přesně co vám řeknu.
Protože nám dochází čas.
Tak nám řekněte, co máme dělat.
Díky. Máme deset minut na nastavení obranné linie.
Přineste mi každý mobil, kameru, každý přístroj co náhrává nebo vysílá signál.
Všechny alarmy, detektory pohybu a každé bezpečnostní světlo, které najdete.
Chci mít celou oblast pokrytou senzory.
Správně, potřebujeme být připraveni na cokoliv, co přijde.
Potřebuji mapu vesnice a zaznamenat do ní každou kameru.
Nemůžu to psát, jsem dyslektik.
To je v pohodě. Já zas neumím nakreslit pořádnou tečku.
Kresli o život, Elliote.
6 minut, 40 vteřin.
Ukazuje to kvadranty. Jsou v tom všechny detektory pohybu , které máme.
Pokud se něco pohne, budeme o tom vědět.
Paráda!
- Hej, co to děláte? - Zdroje!
I ten nejmenší pomůže! Jídla na kolečkách.
Co to tam máte, ve předu je teplo, vzadu to chladí.
Trochu chladné na úkryt.
Co je tohle? Jak jste říkal, i ten nejmenší pomůže.
Ne! Žádné zbraně. To není můj styl.
Říkal jste, že se máme bránit.
Ambrose, máte na víc. Říkám to slušně.
Dejte to pryč.
To je perfektní!
Dyslexie nezastavila Einsteina ani DaVinciho, nezastaví ani tebe.
- Nechápu, co chcete dělat. - Dvojí plán.
Zapravé, senzory nám řeknou, když něco přijde.
Zadruhé, pokud to přijde, použiju tohle a pošlu sítí přístrojů impulz.
- Impuls, který na moment vyřadí většinu věcí ve vesmíru. - Vyřadí je, super.
- Tady je to krásné místo k vyrůstání. - Asi jo.
Jednou bych chtěl žít ve měste. Jakmile budu dost velký, odejdu.
Byl jsem stejný, když jsem vyrůstal.
- A odešel jste? - Ano. A stýská se vám někdy?
Hrozně.
To přicházejí příšery?
Už jste někdy příšery potkal?
- Jo. - A měl jste z nich strach?
Ne. Ony měly strach ze mě.
Opravdu mi přivedete zpět tátu?
Samozřejmě.
Nechal jsem si doma sluchátka.
Jak to jde?
Stmívá se.
Jak se může stmívat tak ryhcle.
Cloní světlo dovnitř barikády. Chtějí nás izolovat ve tmě.
Což znamená...
Je to tady.
Jsou blízko povrchu.
- Tony! - Jako bys to nevěděla.
Nemůžu je otevřít! Pořád se zasekávají! Dřevo je zkroucené.
- Nechtěl bys nám pomoct?! - Nemůžeš to otevřít sonickým šroubovákem?
- Nefunguje na dřevo! - To je na houby!
Hej! Nehaň ho!
Uvidíme, jestli to opravíme.
Žádná energie, někdo ji odpojil naschvál.
Co budeme dělat?
Nemůžeme dělat nic! Poslali energetickou vlnu, aby vyřadili naše systémy.
Jsou všichni v pořádku?
- Jsem v pohodě. - Já taky
Doktore, co to bylo?
- Vypadá to jako díry ve vrtací stanici. - Takle se tady objevily?
- Jdou skrz poslední vrstvu Země. - Kdo?
Ty rány ustaly.
Kde je Elliot?
Viděl někdo Elliota?
Přišel dovnitř?
Byl uvnitř, když jsme zavřeli dvěře.
Kdo ho pustil dovnitř?
Kdo ho viděl poslední?
Já.
Kde je?
Říkal, že šel domů pro sluchátka.
A vy jste ho pustil?
Šel ven sám?
Mami! DědoTony! Pusťte me dovnitř!
- Elliote! Je venku! - Pusťte mě dovnitř. Otevřete dveře.
Mami! Tady něco je!
Tlač Elliote, tlač!
Mami! Rychle!
Mami!
Honem! Elliote!
Kde je?
Byl tu. Byl tu! Elliote.
- Ambrose, nechoďte nikam. - Ambrose!
Elliote! To jsem já, máma!
Ne!
Slez ze mě!
- Tati! - Co se stalo?
Táta je zraněný.
Odveďte ho do kostela!
Elliot je pryč. Zabili ho, že?
To si nemyslím.
Už odvedli tři lidi, kdyby chtěli, zabili by je rovnou.
Pořád je tu naděje, Ambrose. Vždycky je tu naděje.
- A proč ho tedy unesli? - Nevím.
Já ho najdu, ale nejdřív musíme zastavit jejich útok. Jděte do kostela, prosím.
- Pojď tati. - Tak, a co teď?
Studenokrevní...
Už vím, kdo jsou.
A je to! Bráníme planetu jídlem na kolečkách!
Co to bylo?
Zní to, jakoby odcházeli.
Bez téhle?
Vypadá to, že jsme je vystrašili!
To si nemyslím.
Teď mají obě strany rukojmí.
Pusťte mě ven! Slyší mě někdo?!
Jsem živá!
Pusťte mě ven!
Vím, že tam jste!
Jmenuji se Amy Pond a radši byste mě měli pustit,
jinak vám nakopu zadek!
Prosím?
Pšt!
To na mě děláš Pšt?!
Ty na mě děláš Pšt?!
Ne, to nedělejte. Nechci plyn!
Nechci plyn!
Tyhle tvory už jsem potkal, jiný rod stejného druhu.
Podívejme se, jestli už náš přítel trochu změknul!
- Jsi si jistý? Dělat výslech sám? - Velmi jistý.
- Ale to žihadlo... Jedové žlázy, minimálně 24 hodin, než je znovu připravené.
Mám pravdu?
Vím co dělám.
Budu v pohodě.
Já jsem Doktor.
Přišel jsem si promluvit.
Sundám vám masku.
Jste nádherná.
Pozůstatek dávných dob na planetě Zemi.
A mimochodem, parádní způsob dopravy!
Geothermální proudy, posílající vás nahoru sítí tunelů.
Úžasné! Můžu si sednout? A teď!
Vaši lidé
mají mojí kamarádku.
Chci ji zpět.
Proč jste přišli napovrch?
Co chcete?
Ech, nesnáším monolog. Taky mi něco řekněte. Kolik vás je?
- Jsem poslední svého druhu. - Opravdu?
Ne. "Poslední svého druhu", Klempariho obranná taktika.
Jako výslechová obranná taktika je to, obvávám se, poněkud staré.
Já jsem poslední svého druhu.
Ne. To opravdu nejste.
Protože já jsem poslední svého druhu a vím jak to tíží srdce. Takže mě neurážejte.
Začněme znovu.
Řekněte mi své jméno.
Alaya.
Jak dlouho váš kmen spal pod povrchem Země, Alayo?
Není těžké na to přijít.
Jste 300 milionů let od vaší komfortní zóny.
Otázkou je, co vás teď vzbudilo?
Byli jsme napadeni.
Ten vrták.
Naše senzory detekovaly ohrožení našich životapodpůrných systémů.
Skupina válečníků byla aktivována, aby zabránila útoku.
Vyhubíme tu havěť z povrchu země a znovu získáme naši planetu.
Musíme jim říkat "havěť"?
Jsou opravdu milí.
- Primitivní opice. - Vyjímečný druh.
Pokud na ně zaútočíte, budou s vámi bojovat, ale!
Tím byste porušili mír.
- Mohu vám s tím pomoci. - Tato zem je naše!
Žili jsme tu dávno před těmi opicemi.
To vám teď ale nedává automatické právo, obávám se.
- Lidé se své planety nevzdají. - Tak je zničíme.
- Podceňujete je. - Vy podceňujete nás.
Jeden kmen homo reptilia proti šesti miliardám lidí? To nebude sranda.
Nezačali jsme ho. Ale stále můžeme vyhrát.
Řekněte mi, kde je má kamrádka.
Vraťte nám zpět všechny lidi, které jste zajali.
Ne.
Nenechám vás vyprovokovat válku, Alayo.
Dnes tu nebude rozpoutána žádná válka.
Oheň války už byl dávno zažehnut. A nastane masakr.
Ne, dokud jsem tu já.
Ráda zemřu pro svou pravdu. Co obětujete vy pro svou?
Co chceš udělat?!
Půjdu dolů, pod povrch, abych našel zbytek kmene a promluvím si s nimi.
- Chcete vyjednávat s těmi mimozemšťany? - Nejsou to mimozemšťané!
Jsou to Zem...šťané.
Dříve známí jako Siluriané, nebo Eoceni, jak by řekli jiní, nebo Homo reptilia.
Žádné příšery, nejsou zlí.
No, jen tak zlí jako vy.
Bývalí majitelé této planety, to je vše.
Podívejte, z jejich úhlu pohledu jste vy vetřelci.
To váš vrták ohrožoval jejich obydlí.
To stvoření v kryptě.
Jmenuje se Alaya.
Je jedna z jejich bojovníků, a je mou nejlepší kartou při vyjednávání.
Potřebuji ji živou. Pokud žije ona, bude žít i Elliot a Mo a Amy.
Protože já je najdu.
Zatímco budu pryč,
vy čyři lidé v tomto kostele, v tomtou koutu Země,
vy musíte být těmi nejlepšími lidmi.
A co když se vrátí?! Neměli bychom prozkoumat to stvoření?
pitvat ji, najít její slabé stránky? Žádné pitvy! Žádné zkoumání!
My vrátíme jejich člověka, oni ty naše. Nikdo nebude zraňen.
Tohle zvládneme.
Pokud se budete chovat, jak nejlépe umíte.
Jste pořádní
a úžasní lidé.
Dnes nikdo nezemře.
Rozumíte?
Ne! Co to děláte?
Samozřejmě, že jdu s tebou! Co to je, nějaký transportní prostředek?
Tak něco...ale ty se mnou nejdeš!
Má pravdu, nikam nejdeš.
Celý život jsem strávila kopáním vrstvami této planety.
A teď mě chcete poslat zpět, zatímco sám budete mířit dolů?
- To tedy v žádném případě! - Nemám čas na dohady! - Myslela jsem, že spěcháme.
- Bude to nebezpečné. - To tak většinou bývá.
Ježíši, tak dobře! Jdeme!
- Vrať se mi v pořádku. - Samozřejmě.
Vítejte na palubě TARDIS. A ničeho se nedotýkejte!
Je jedinečná.
To není možné!
Ale to...
to je...
fantastické!
- Co to umí? - Všechno! Doufám, že až budeme sestupovat dolů, tak nám ta barikáda nic neudělá.
- Nesáhla jste na něco?! - Ne! Tohle není to, co normálně dělá?! - Já nic nedělám!
Byli jsme uneseni! A já to nemůžu zastavit!
Museli vydetekovat naše elektro-magnetické pole!
Táhnou TARDIS dolů do země!
Vy jste se na mě prostěmuseli přijít podívat.
Nijak vám neublížíme.
Váš kmen nám vrátí naše lidi výměnou za vás.
Ne.
Mám vám říct, co se opravdu stane, opičky?
Jeden z vás mne zabije.
A má smrt rozpoutá válku.
A každá smradlavá opice bude vymazána z povrchu mé milované planety.
- To se nestane. - Znám vás lépe, než vy znáte sami sebe.
Já vím, kdo z vás mne zabije
A víte to vy?
Kde to jsme?
Vypadá to, že jsme propadli koncem jejich systému tunelů..
Nemyslím, že by byly navrženy tak, aby zvládly TARDIS. Jak hluboko jsme?
O moc víc než 21km.
A jakto, že se neškvaříme zaživa?
To nevím. Ale je to zajímavé, že?
Vypadá to, jako byste takové věci dělal každý den!
Ne každý den..
Každý druhý den.
Nebraňte se..
Zavřete oči a nebraňte se.
Co? Kde to jsem?
- Proč se memůžu hýbat? - Říkají tomu "dekontaminace".
Udělali to i mně.
- Při plném vědomí. - Docela mě děsíte. Co vám kdo udělal?
Řezali do mě.
Ne.
Už jde.
Je mi to líto.
Rád bych vám pomhl.
Hledáme malou kmenovou osadu.
Zřejmě přístřešek pro zhruba tucet homo reptilia.
Možná méně.
- Jeden malý kmen. - Ano.
Asi tucet?
Aha.
Možná více, než tucet.
Možná víc jak jednu civilizaci
žíjící pod povrchem Země.
pro DOCTORWHO.cz a edna.cz/DOCTOR-WHO
přeložili Hurley & Alisch
(počkejte si na trailer :)
PŘÍŠTĚ V čase jsou určitá místa, kde věci vždy zůstat tak, jak jsou.
A tohle není jedno z těch míst, je to příležitost.
- Co to děláte?! - Chráníme svou rasu před opicemi.
Budoucnost se točí kolem vás, tady a teď.
Tohle je válka.
- Nemáme žádnou šanci. - Tady to končí.
- Končí to pouze naším vítězstvím. - Amy! - Rory! - Nedělej to!
- Ne! - Palte!