Nádherný den.
Halucinogenní rtěnka.
Je tady.
O 12 000 let později
Špatně! Špatně!
Trochu správně, ale spíš špatně.
Miluji muzea.
Jo, super. Nemůžeme jít na planetu?
Velká vesmírná loď, Churchillův bunkr…?
Slíbil jsi mi planetu.
Amy, tohle není jen starý asteroid.
Tohle je Delerium Archive, poslední odpočinek bezhlavých mnichů, největší muzeum vůbec!
Máš stroj času, k čemu potřebuješ muzea?
Špatně! Hodně špatně!
Oh, to je moje. Tohle taky.
Aha. Zapisuješ si skóre.
Oh, super, stará krabice.
Tohle je z jedné staré vesmírné lodi. Domácí skříňka.
A to je co?
Něco jako černá skříňka v letadle, s jedním rozdílem.
- Když se lodi něco stane, Domácí skříňka odletí domů se všemi informacemi. – No a?
Ten nápis, ty grafity, to je stará Gallifreyština.
ztracený jazyk Pánů Času.
Byly dny, spousta dnů kdy tato slovo mohla
- pálit hvězdy, zakládat impéria a porážet bohy. - Co se tam píše?
Ahoj, zlato.
Párty skončila, doktorko Song.
- Proč to děláme? - Protože někdo před 12 000 lety
na té lodi chce mou pozornost.
Koukneme se, zda zprovozníme bezpečností nahrávky.
Párty skončila, doktorko Song, ale i tak jste tu.
Promiň Alistaire. Potřebovala jsem vidět, co máte v trezoru.
Víte vůbec co tam je? Kdokoliv z vás?
Protože víte co? Tahle loď nedoletí do svého cíle.
Počkejte, až bude utíkat. Ať to nevypadá jako poprava.
Tři sedmičky, pět, lomeno, tři, čtyři, devět na deset.
Nula, dvanáct, lomeno hrot. Jo a chtělo by to vzduchovou chodbu.
Co to říkala?
Souřadnice!
Jak jsem říkala na parketu,
možná byste se měl něčeho chytit.
Doktore?
River?
Sleduj tu loď.
ČAS ANDĚLŮ
Vstupují do warpu, ztrácíme je. Drž se jich!
Snažím se.
Použij stabilizátory.
Žádný nemám!
Ty modrý tlačítka!
Ty nic nedělají, ty jsou jen modrý.
Ano, jsou modrý.
Protože to jsou modrý stabilizátory.
Vidíš?
Jo a teď to je nuda. Jsou to nudolizátory.
Modrý nudolizátory.
Doktore, jak to, že dokáže lítat s TARDIS?
Tomuhle říkáš lítání s TARDIS? Ha!
Dobře. Zmapovala jsem pravděpodobnostní vektory,
pozdržela dočasnou isometrii, označila lodi její cíl,
A zaparkovala nás hned vedle.
Zaparkovala? My jsme přistáli?
Jistě, že ano. Právě jsem s ní přistála.
Ale neudělalo to ten zvuk.
- Jaký zvuk? - Však víš to…
Ten zvuk to nemá dělat. Necháváš zapnutý brzdy.
Jo, no, je to výbornej zvuk.
Miluju ho.
Pojď, Pond podíváme se.
- Ne, počkej! Musíme zkontrolovat prostředí. - No jo, promiň! Máš pravdu.
Kontrola prostředí.
Je tam hezky.
Jsme někde v Garnově Pásu. Je tu atmosféra. Vypadá to, že…
Jsme na Alfava Metraxis, sedmé planetě Dundratské soustavy.
Atmosféra s kyslíkem, toxinů je málo, den má tu 11 hodin, a....
... dneska může pršet.
Myslí si, že je sexy když tohle dělá.
Jak to, že umíš řídit TARDIS?
- Měla jsem lekce od toho nejlepšího. - No, jo.
Škoda, že jsi ten den neměl čas.
Dobrá, proč tady přistáli?
Nepřistáli.
Promiň?
Měla jsi zkontrolovat domácí skříňku… ztroskotali.
Vysvětluj! Kdo je to a jak udělala to s tím muzeem?
Je to dlouhý příběh a většinu z něj nevím. Jedeme dál.
- Co to děláš? - Odlétávám.
Má to co chtěla,
- leťme tam, kam chceme my. - Takže ty teď jako utíkáš?
- Jo. - Proč?
- Protože ona je má budoucnost. - A to od ní chceš utéct?
Můžu si utéct od čehokoliv chci. Čas mi nijak nešéfuje.
- Moment, tam venku je planeta? - Ano, samozřejmě, že je.
Slíbil jsi mi planetu. Pět minut?
- Dobře, pět minut. - Jo!
Ale to je všechno, protože tahle ženská mě to ničeho nevtáhne!
Co způsobilo to ztroskotání? Já ne.
Ne, přetlaková komora se zabezpečila krátce po té, co jsi jí vyhodila do vzduchu.
Podle domácí skříňky warpové motory měli fázový posun.
- Žádní přeživší. - To musela být sabotáž. Varovala jsem je.
- O čem? - Alespoň je ta budova prázdná. Aplanský chrám.
Neobydlený už staletí.
To nás nepředstavíš?
Amy Pond, Profesorka River Song.
Ahh, já budu profesorkou?
To je super.
Spoilery.
Jo, ale kdo to je a jak to zvládla?
Nechala ti zprávu v muzeu!
Jsou dvě věci, které se rozhodně ukážou v muzeu.
Domácí skříňka vesmírně lodi kategorie čtyři a dříve či později: on.
- Takhle si zapisuje skóre. - Já vím.
Je to sranda co?
Nejsem taxikář!
Nebudu tě chytat pokaždé
když se ti bude chtít vyskočit z vesmírné lodě.
Tak to se pleteš.
Je tu jeden přeživší.
Je tu jedna věc, v srdci té lodi, věc co nemůže zemřít.
Teď už poslouchá. Už jste na orbitě?
Jo, viděla jsem to. Jsem u místa ztroskotání.
Zkuste se zaměřit na můj signál.
Doktore, můžeš mě soniknout?
Potřebuju zesílit signál abych to mohla použít jako maják.
Oh, Doktore! Tys jí vysonikoval!
Máme minutku. Můžeme?
Kdepak jsme?
- Už jsme byli u louk Kostí? - Co to je za knížku?
Nepřibližuj se k ní!
- A co to je? - Její deník.
- Náš deník. - Její minulost, moje… budoucnost.
Cestování v čase. Potkáváme se v špatném pořadí.
Slíbila jste mi Armádu, doktorko Song.
Ne, slíbila jsem vám ekvivalent armády. Tohle je Doktor.
Otec Octavian, pane. Biskup druhé třídy. 20 duchovních pod mým velením.
Vojáci tu za chvíli budou.
Doktorka Song nám pomáhá s tajnými vyšetřováními.
Vysvětlila vám, o co se tu jedná?
Doktore, co víš o plačících andělech?
Co víme, tak je anděl pořád uvězněný na lodi.
Naše mise je dostat se dovnitř a zneškodnit ho.
Nemůžeme jít vrchem, byli bychom moc blízko pohonu.
Podle tohohle tu je síť katakomb vedoucí přímo do chrámu.
Můžeme odbouchnout kus útesu, abychom se dostali dovnitř a pak musíme vzhůru.
- To je fajn. - Fajn, pane?
Katakomby, pravděpodobně tmavé. Tmavé katakomby, super!
Myslím, že technicky se tomu říká bludiště mrtvých.
Můžete toho nechat kdykoliv se vám zachce.
- Otče Octaviane? - Omluvte mě, pane.
Necháváš lidi říkat ti "pane". To nikdy neděláš.
Takže, ať je Plačící Anděl cokoliv, je to hodně špatné, jo?
Tak to je zajímavé…
Jsi pořád tady. Co jsi nepochopila na "Počkej v TARDIS dokud ti neřeknu, že je to bezpečné."?
Oh, dneska jsme ale mrzutý.
Plačící Anděl, Amy, je nejsmrtonosnější,
nejsilnější, nejnásilnější životní forma, kterou evoluce vytvořila,
a jeden z nich je uvězněn uvnitř trosek.
A já bych tam měl vyšplhat se šroubovákem a baterkou.
A pokud přežiju radiaci
a pokud mi celá loď nevybouchne do obličeje,
udělat něco chytrého, což jsem ještě nevymyslel, co to bude.
Tohle bude můj den. Na tohle se chystám. Nějaké otázky?
Je River Song tvoje manželka?
Protože je to někdo z tvé budoucnosti, a to jak s tebou mluví,
nikoho jsem neviděla s tebou takhle mluvit.
Je taková, však víš "Klekni, chlapče!"
Je to paní Doktorová z budoucnosti, že jo?
- Bude tvojí ženou? - Ano.
Máš pravdu. Rozhodně jsem dneska mrzutej.
Doktore? Doktore!
Hups! Musíš domů!
Otče Octaviane!
Proč mu říkají Otče?
Je to jejich biskup, jsou to duchovní.
Tohle je 51století, církev se pohnula dál.
Co myslíš? Je to z bezpečnostních kamer v trezoru Byzance.
Vypůjčila jsem si to, když jsem byla na palubě. Omlouvám se za tu kvalitu.
- Jsou to jen čtyři sekundy. Pustila jsem smyčku. - Jo. Tohle je Anděl. Zakrývá si obličej.
Už jste se s nimi setkal?
Jednou, na Zemi, už je to dávno.
Ale to byli mrchožrouti, stěží přežívali.
Je to jenom socha.
- Je to socha, když jí vidíš. - Odkud se vzala?
Vytáhli jí z ruin Razbahanu na konci minulého století.
Byla v rukou soukromníků od té doby. Nečinná po celou dobu.
Je rozdíl mezi nečinností a trpělivostí.
Co to znamená, je to socha, jen když jí vidím?
Plačící Anděl se může pohnout jen, když ho nikdo nevidí. Jak tvrdí legenda.
Ne, není to legenda. Jsou kvantově uzamčení.
Když se na ně podívá cokoliv živého, Andělé doslova přestanou existovat.
Jsou pouhý kámen. Nejlepší obranný mechanismus.
Co, být z kamene?
Být z kamene… dokud se neotočíš.
Hyperpohon se rozdělil při nárazu.
Celá loď bude plná radiace, prasklé elektrony,
- gravitační bouře, smrtelné skoro pro každou živou věc. - I pro anděla?
Pro Anděla to je večeře. Čím déle ho necháme, tím bude silnější. Kdo postavil ten chrám?
Aplanové. Domorodé životní formy. Vymřeli 400 let zpět.
200 let poté byla planeta přeměněná. V současnosti tu je 6 miliard lidských kolonistů.
Vy jste úplně všude! Jste jak králíci! Vás budu zachraňovat pořád.
- Pokud tu je nebezpečí pro obyvatelstvo… - Oh to tedy je. A velké.
Biskupe, jdeme na to.
Vergere, jak to vypadá s těmi výbušninami? Doktorko Song, se mnou.
Za dvě minuty. Zlato, potřebuju tě.
Potřebuje někdo mě? Kdokoliv?
Našla jsem tohle. Všechno o Andělech.
No, nic jiného není. Napsal to blázen, je to stěží čtivé,
ale je tam pár cest.
Nebylo to špatný, trochu nudný uprostřed, no nesnášela jsi jeho přítelkyni? Ne, vydrž, moment, moment.
Doktorko Song? Je ještě nějaký další klip s tím Andělem?
Ne, jen ty čtyři sekundy.
Ta knížka je špatná! Co na ní špatného, je špatná.
Je to tak divný když máš tuhle děckou tvářičku. Jak brzký to pro tebe je?
Hodně brzký.
Takže ještě nevíš, kdo jsem?
Jak víš, kdo jsem já? Nevypadám vždycky stejně.
Mám obrázky všech tvých tváří.
I když se nikdy neukážeš ve správném pořadí. Je to jak ve sportce.
Obrázky. Proč tam nejsou obrázky?
Jsi jenom nahrávka. Nemůžeš se pohnout.
Doktore!
Celá kniha je varování před Plačícími Anděly.
Tak proč tu nejsou žádné obrázky? Proč nám neukáže, jak vypadají?
- Bylo tam něco o obrázcích. - Jo. Vydrž…
"To co skrývá obraz anděla se sám stane andělem."
Doktore!
Co to znamená? "obraz anděla se sám stane andělem."
Doktore! Je tady!
- Amy! - Doktore!
Jsi v pořádku? Co se děje?
Doktore! Doktore, vychází z televize. Ten Anděl je tady.
Nespouštěj z něj oči!
- Nemůže se pohnout, když se na něj díváš. - Co se děje? - Je tam mrtvý bod.
- Mrtvý bod tam není. - Ani nemrkni, Amy!
- Doktore! - Co to děláš?
Vypínám energii.
Používá to obrazovku, tak jí vypínám.
- Je to na nic, dal mrtvý bod na celý systém. - Tohle nemá mrtvý bod!
- Teď už jo! - Pomoc!
- Amy! Můžeš to vypnout? - Doktore!
Můžeš vypnout tu obrazovku?
- Zkoušela jsem to. - Zkus to znovu. Ale koukej na toho anděla!
Vždyť jo! Pokaždé co se pohne, se pohne rychleji. Nemrkej!
Nemrkám! Zkoušel jsi někdy nemrkat?
- Pořád se zapíná! - Jo to dělá ten Anděl.
Ale je to jen nahrávka.
Ne, všechno co skrývá obrázek Anděla se stane Andělem.
- Co to děláš? - Snažím se tam propálit.
- Není to ani teplý. - Není jak se tam dostat.
Doktore! Co mi udělá?
Prostě se na to dívej. Nepřestávej se na to dívat!
Řekni mi to.
Řekni mi to! Dělej!
Amy, nedívej se na oči. Nedívej se mu do očí.
- Proč? - Co se děje?
"Oči nejsou okna do duše, jsou to dveře."
"Bojte se, co by mohlo vstoupit."
- Doktore, co jsi to říkal? - Nedívej se mu do očí!
Ne o těch obrázcích, co jsi to o nich říkal?
Všechno co drží obraz Anděla je Anděl.
Ok… podrž si tohle.
Raz, dva, tři, čtyři…
Pauzla jsem to!
Bylo tu takové přeskočení na pásce a já to pauzla na něm.
Už to nebyl obrázek Anděla. To bylo dobrý, ne?
Bylo, že jo? To byla fakt dobrý.
- To bylo úžasný! - River, obejmi Amy.
- Proč? - Protože mám práci.
Nic mi není.
- Jsi úžasná! - Díky. Jo.
Zmákla jsem to, co?
- Takže byl tady? Byl to Anděl? - Byla to projekce Anděla.
Vystupuje ven, pořádně se na nás podíval. Už není nečinný.
Povedlo se!
Doktore! Jsme skrz!
Dobře, teď to začne.
- Jdeš? - Jo jdu.
Jen jsem… měla něco v oku.
Máme gravitační kouli?
Gravitační kouli.
Kde to jsme? Co to je?
To je Aplanské Mortarium.
Někteří to nazívají bludiště mrtvých.
A co to je?
No, pokud jsi žijící stvoření z kamene…
... tak je to perfektní schovka.
Tak tohle bude trochu obtížnější.
Jo, trochu.
Kamenný anděl na útěku mezi kamennými sochami.
Rozhodně těžší než bych chtěl.
Jehla v kupce sena.
Jehla, která vypadá jako seno. Seno vypadající jako jehla smrti.
Jehla smrti podobná senu v kupce sena soch.
Ne, tys to řekla líp.
Dobře zkontrolujte všechny sochy.
Víte co hledáte. Dívejte se pořádně.
Jedna otázka: Jak s tím budeme bojovat?
Najdeme to a budeme doufat.
Ještě to neví, že ne? Kdo a co jste.
Na to je pro něj ještě brzy.
No, ujistěte se, že se to nedozví, nebo nám nepomůže.
Nezklamu vás.
Věřte mi, rozhodně se nechci vrátit do vězení.
Pane? Postraní místnost. Jeden viditelný východ.
Zkontrolujte to. Angelo, jděte s ním.
- Jsi v pořádku? - Jo, jsem.
Takže, co je bludiště mrtvých?
Oh, není to tak špatné jak to zní.
Je to jen labyrint s mrtvými lidmi pohřbenými ve zdech.
Dobře, je to špatný…
Tak, podej mi ruku…
Nebude to bolet.
- Au! - Tak a je to. Lhala jsem.
Je to virový stabilizátor.
Stabilizuje tvůj metabolismus proti radiaci, čemukoliv.
Budeš to potřebovat až se dostaneme k té lodi.
Tak, jaký je?
V budoucnosti.
- Protože ho znáš v budoucnosti, že jo? - Doktor?
No, Doktor je Doktor.
Oh, to je velmi nápomocný.
Můžu si to zapsat?
- Ano, bavíme. - Promiň, co?
- Bavíme se o tobě. - Neposlouchal jsem, mám práci.
Aha. Máš to obráceně.
- Jo. - Rozhodně seš jeho manželka.
Oh, Amy, Amy! Mluvíme tu o Doktorovi.
Opravdu si myslíš, že by to mohlo být něco tak jednoduchého?
Jo.
Seš dobrá. Neříkám, že máš pravdu…
ale jsi opravdu dobrá.
Věřil bys tomu? Naháníme tu sochy.
Lepší než nahánět lávové hady.
I když, lávoví hadi nebyli tak špatní.
Kdo je tam? Je tam někdo?
Angelo?
Angelo!
Christiane, jsi to ty?
Angelo, pojď se podívat.
- Co to je? - Pojď se podívat.
Nejsme na školním výletě. Prostě mi to řekni.
Ne, fakt. Pojď se podívat.
Pardon. Pardon, myslel jsem…
Že se to na mě podívalo.
Víme, jak Andělé vypadají. Je tohle snad anděl?
Ne, pane.
Ne, to není! Podle Doktora čelíme nepříteli
o neskutečné síle a naprostému zlu.
Tak by bylo fajn, opravdu fajn, když bychom zůstali všichni v klidu.
- Jak se jmenuješ? - Bob, pane.
Ah, to je skvělé jméno. Líbí se mi Bob.
To je církevní jméno.
Všichni je máme. Dostáváme je v Kostele.
Spíš Vystrašený Bobe, co?
Ano, pane.
Tak je to správně.
Strach tě žene kupředu.
Kdokoliv v této místnosti kdo nemá strach, je pitomec.
Pokračujeme.
V bludišti budeme za dvě minuty.
Zůstaň s Christianem a Angelem. Hlídejte to tu.
Není tu šance, že se to zhroutí?
- Nahoře je celá loď. - Úžasní stavitelé, tihle Aplani.
Měl jsem večeři s jejich hlavním architektem. Víc hlav víc ví.
To jsi mu pomohl?
Ne, měl dvě hlavy.
Co je v té knížce na konci?
- Vydrž. - Přečti mi to.
"Co kdybychom měli myšlenky které mohou myslet sami za sebe?"
"Co když by nás naše sny už nepotřebovali?"
"Až se tyto věci stanou pravdivými, ten čas nadejde."
"Čas Andělů."
Angelo. Christiane?
Kde jste?
Už tam budem? Je to hrozná štreka.
Bludiště má šest pater reprezentující povznesení duše. Ještě dvě patra.
Skvělí druh, tihle Aplanové.
- Měli bychom je někdy navštívit. - Nejsou všichni mrtvý?
To i Virginia Woolfová. A i tak jsem v jejím bowlingovém týmu.
Jsou klidní a veselí.
To je výhoda dvou hlav. Vždycky se máš s kým líbat.
- Doktore něco tu je. Nevím co… - Jo, něco tu je špatně.
Taky nevím co, ale dělám na tom. Ale pak začali mít zákony
proti tomu aby se vdávali sami za sebe co to mělo sakra být?
Ale to je otázka církve. Bez urážky, Biskupe.
Zdálo se mi, že mi chcete něco naznačit, Doktore.
Nejnižší bod trosek je jen 50 stop odsud. Tudy.
Církev, ale na něco kápla. Představte si to.
Rozvody museli být hrozný.
Oh!
Co se děje?
Oh.
Přesně.
Jak jsme si toho mohli nevšimnout?
Slabý filtr proti povšimnutí nebo jsme jen blbý.
- Co se děje, pane? - Ani hnout. Nikdo ani hnout.
Všichni zůstaňte, jak jste.
- Udělal jsem chybu, a všichni jsme v nebezpečí. - V jakém nebezpečí?
Aplani.
Aplani?
- Měli dvě hlavy. - To jsem pochopil. No a?
Tak proč ne i sochy?
Všichni támle. Jděte, neptejte se, nemluvte.
Dobře. Chci, abyste zhasli své baterky.
- Pane? - Udělejte to.
Dobře. Teď vypnu i tuhle. Jen na chvilku.
Jsi si tím jistý?
Ne.
Pane bože! Pohnuli se!
Jsou to Andělé.
- Všichni! - Ale to nemůžou!
Dávejte na ně pozor.
Každá socha v bludišti, jakákoliv, je Plačící Anděl.
A jdou po nás.
Bobe pojď se na to podívat.
Angelo?
Pojď se kouknout co jsme našli.
Je s tebou Christian? Biskup říkal, že budete zpět za 5 minut.
Jsem tady, Bobe. Pojď se podívat.
Kde jsi?
Jdi skrz ten oblouk, Bobe. Tohle vážně, musíš vidět.
Co jsi našel?
Pojď se podívat.
Ne. Co je to?
Pojď se podívat.
Na té lodi byl jen jeden Anděl. Jen jeden, přísahám.
Nemohli tu už být?
- Aplanové: co se s nimi stalo? - Nikdo neví.
- My ano. - Nevypadají jako Andělé.
A nejsou rychlí. Říkal jsi, že jsou rychlí.
Už by nás měli.
Umírají. Ztrácí svou formu. Byli tu celá staletí, hladovějící.
Ztráceli svůj vzhled.
A jejich vzhled je jejich síla. Síla. Síla!
Doktore?
Nechápete to? Všechna ta radiace, to hořící palivo.
Pád Byzance nebyla nehoda, byla to záchranná mise,
pro tyhle Anděle. Jsme uprostřed armády, která se probouzí.
Musíme odsud zmizet.
Bobe, Angelo, Christiane, hlaste se. Kdokoliv z vás, hlaste se!
Tady Bob, pane. Promiňte, pane.
Bobe, je Angelo a Christian s tebou? Všechny sochy jsou aktivní.
- Opakuji, všechny sochy jsou aktivní. - Já vím, pane.
Angelo a Christian jsou mrtvý, pane. Ty sochy je zabili, pane.
Bobe, Církevní Bobe, to jsem já Doktor. Kde jsi?
- Mluvím se svým… - Jo, jo, jo, ticho!
Jsem na cestě, pane. Jdu za vaším signálem.
Skvělá práce, Bobe. Strach tě, žene kupředu, říkal jsem to.
Tvoji přátelé, Bobe. Co s nimi Andělé udělali?
- Zlomili jim vaz, pane. - To je divný.
Takhle Andělé, nezabíjejí. Vysadí tě do minulosti.
Ledaže, by ty těla potřebovali.
Bobe, zkontroloval jsi životní signály? Mohli bychom zahájit záchranu.
Nebuďte idiot! Andělé vás nenechají naživu!
Bobe, utíkej dál, ale řekni mi, jak jsi jim utekl?
Neutekl jsem, pane. Ten Anděl mě zabil taky.
Co tím myslíš, že tě zabil?
Zlomil mi vaz, pane. Nebylo to tak bezbolestné, jak jsem myslel,
ale bylo to rychlé, když nic jiného.
Když jsi mrtvý tak jak to, že s tebou mluvím?
Nemluvíte se mnou, pane. Anděl nemá žádný hlas.
Dostal se k mé mozkové kůře a přetvořil
mé myšlení aby s vámi mohl komunikovat. Omlouvám se za zmatení.
Takže když jsi říkal, že jsi na cestě…
- Tak se blíží ten Anděl, ano pane. - Není kam utéct.
Tak se dostaneme ven skrz trosky. Jděte, jděte, jděte.
Všichni pryč.
- Doktore? - Ano, jdu taky, jdi, jdi, jdi!
Omlouvám se za toho idiota, ale není šance jak zachránit vaše muže.
Já vím, pane. A až odletíte v té vaší malé modré budce,
vysvětlím to jejich rodinám.
Anděle Bobe, s jakým Andělem to mluvím? S tím z lodi?
Ano, pane.
Ostatní se stále obnovují.
Aha, takže v těch troskách Anděl není. Díky.
Nečekej na mě, jdi, běž!
Nemůžu!
Ne, opravdu, nemůžu!
- Proč ne? - Koukni se! Moje ruka je z kamene!
Tak. Taky to je: Byzance.
To musí být 30 stop. Jak se tam dostaneme?
zabezpečte všechny východy.
- Podívala ses Andělovi do očí, že jo? - Nemohla jsem přestat. Zkoušela jsem to.
Poslouchej. Hraje si to s tvou hlavou. Tvoje ruka není z kamene.
Je! Koukni na ní!
Je to v té hlavě. Slibuju. Můžeš s tou rukou pohnout.
- Můžeš se pustit. - Nemůžu, dobře?
Zkoušela jsem to a nemůžu.
Je z kamene.
Ten Anděl přijde a zhasne tohle světlo,
a nemůžu ho nijak zastavit.
Takže se soustřeď, pohni s tou rukou!
Nemůžu.
- Tak to oba umřeme. - Ty neumřeš.
Vypínají světla.
Musíš jít, víš, že jsi šel.
Máš všechny ty věci s River, které se musí stát. Nemůžeš tu umřít!
Čas může být přepsán. Takhle to nefunguje.
- Nespouštěj z nich oči. Nemrkej. - Uteč!
Víš, já nepůjdu, nenechám tě tady.
Nepotřebuju abys tu kvůli mně umřel, nejsem taková vtěrka.
- Pohni s tou rukou. - Je z kamene!
To teda není!
Musíš jít!
Ti lidé bez tebe umřou.
Pokud tu semnou zůstaneš, bude to jako bys je zabil.
Amy Pond, ty jsi úžasná. A já se omlouvám.
To je dobrý. Chápu to.
Musíš mě tu nechat.
Ale, ne. Já tě tu nenechám, nikdy. Omlouvám se za tohle.
- Vidíš, není z kamene. A teď poběž! - Ty's mě kousnul!
Jo a jsi naživu.
Mám tam obtisk! Koukni na to!
- Jo, a jsi naživu, řekl jsem to už? - Sakra ty tvoje zuby!
To máš vesmírný zuby?
Naživu. Víc neřeknu.
Sochy se blíží všemi chodbami.
A pane, moje baterka bliká.
- To dělají všechny. - Stejně tak gravitační koule.
Už jsme jen čtyři. Očekávejte je.
Ano, jsou to Andělé.
Blíží se. A vyčerpávají pro sebe energii.
To znamená, že je neuvidíme.
- Což znamená, že tu nemůžeme zůstat. - Přicházejí další.
- Nějaké návrhy? - Blíže se ze všech stran a
my nemáme žádné lezecké vybavení abychom dosáhli Byzance.
Nemůžeme nahoru, zpátky ani ven.
Netlačím na tebe, ale tohle je chvíle kdy bys měl mít opravdu dobrý nápad.
Vždy je cesta ven.
Doktore?
- Mohl bych mluvit s Doktorem? - Ahoj Andělé, co chcete?
Vaše energie už dlouho nevydrží a Andělé budou hned u vás. Promiňte, pane.
- Proč mi to říkáš? - Je tu něco co byste měl vědět než umřete.
- A to je? - Když jsem umřel tak jsem se bál.
Promiň?
Říkal jste, že díky strachu zůstanu na živu,
ale umřel jsem ve strachu, v bolesti a sám.
Nechal jste mě, abych vám věřil a když na tom záleželo, tak jste mě zklamal.
Co to dělají?
Chtějí ho naštvat.
Promiňte, pane. Andělé chtěli abyste to věděl.
No tak to Andělé udělali svou druhou chybu,
protože tohle jen tak nepřejdu.
Je mi líto, že jsi mrtvý, Bobe, ale přísahám k tomu co z tebe zůstalo na živu, že toho budou litovat.
- Ale jste v pasti, pane. Brzy zemřete. - Jo, jsem v pasti.
Když už jsme u pastí, tahle má jednu velkou chybu.
Velkou pořádnou, obří chybu!
- Jakou, pane? - Věříš mi?
- Jo. - Věříš mi?
- Vždycky. - A co vy, věříte mi?
- Pane další dvě! - Věříme, pane.
Tak mi dejte zbraň.
Hodlám udělat něco opravdu hloupého a nebezpečného.
- Až udělám… skočte. - Kam?
Prostě skočte, co nejvýš to půjde.
No tak, krok víry, biskupe. Na můj signál.
Jaký signál?
To poznáte.
Můžu se zeptat? Zmínil jste nějakou chybu.
Velkou chybu. Obří. To jsi to neslyšel?
Je jedna věc, kterou, pokud jste chytří, nikdy nechytíte do pasti.
Pokud si vážíte svého života. Pokud se chcete dožít zítřka,
je tu jedna věc kterou nesmíte chytit do pasti…
A tím myslíte co, pane?
... mě!
Překlad: Blackthunder
www.doctorwho.cz
PŘÍŠTĚ
Nemrkejte!
Co se to semnou děje? Blíží se to, Doktore, cítím to.
Pokud otevřeš oči jen na pouhou vteřinu, tak umřeš.
To je jak ta prasklina na mé zdi když jsem byla malá.
Tak tohle je extrémně špatný.
- Energie selhává. - Jsme obklíčeni.
Ve tmě jsme nahraní.
Až napočítám… Tři, dva, jedna.
Palte!
Měj oči zavřené a pokračuj dál.
- Musíš to udělat. - Tohle nikdy nezabere.
Napadá, tě něco lepšího?
- Bez tebe neodejdeme. - Ale odejdete!
Honem, Doktore!